AVSNITT 1
Jag hade drömmen igen...
Ja...?
Jag var i lägenheten i Bryssel. Den var tom.
Ni var också där.
Ni rökte en cigarett i vardagsrummet.
Nån knackade på dörren.
Det var ett bud. Han lämnade ett paket.
Vad fanns i?
Jag vet inte.
Jag...
Jag slog honom.
I ansiktet. Skallade honom.
Killen blev förvånad. Jag slog igen.
Han föll ner, täckt av blod. Jag var helt lugn.
Jag böjde mig ner och fortsatte att dunka hans huvud i golvet.
Metodiskt.
Till slut sprack skallen.
Och sen?
Ingenting. Jag vaknade.
Hur tolkar ni den här drömmen?
Jag vet inte.
Vet ni verkligen inte?
Varför pratar ni inte om varför ni är här?
Varför pratar ni inte om Heiderfeld?
HEIDERFELD 3 VECKOR TIDIGARE
-Pappa, var finns skålarna? -I lådan där det står "bestick".
-Inte illa, eller hur? -Det ser bra ut.
Sofforna kommer senare det blir bra, ska du se.
-Hej. -Hej.
-Är ni Yoann Peeters? -Det är jag.
Förlåt att jag stör. Sébastian Drummer, lokalpolis.
Vi blir kollegor.
Ja.
Trevligt att träffas. Såhär ligger det till...
Vi hittade en död kropp i floden i Sainte-Anneområdet.
Han drunknade, sannolikt självmord.
-Ja, och... -Det är mitt första. Alltså dödsfall.
Ledsen att be om detta, men det är söndag och vi får inte tag i chefen.
Skulle ni kunna följa med?
Domare Renkin sa att jag skulle kontakta er.
Vänta ett ögonblick.
Jag är ledsen, jag...
-Är allt okej? -Ja.
Jag måste sticka. Släpper du in budfirman?
Okej.
-Skriv under för mig. -Okej.
Då går vi.
Drummer, som tandläkaren?
-Det är min pappa. -Jag gick till honom som barn.
-En tjock man som rökte pipa. -Stämmer.
-Röker han fortfarande? -Nej, han är död.
Strupcancer, förra året. Det gick fort.
Bodde du här?
För längesen.
Jag tillbringade en del av min ungdom här.
-Röker du? -Nej.
Stop!
Helvete! Sluta med en gång!
Försvinn!
Alla kliver tillbaka nu! Vad i helvete är det här?
Var är avspärrningen?
Vem i helvete har befälet här?
Jag... René Verelst, Heiderfeldpolisen.
Inspektör Peeters. Var är avspärrningszonen?
-Det finns ingen. -Finns det ingen?
Nej, killen begick självmord. Jag tänker inte märka upp hela floden.
Herregud! Rör inget!
Håll tio meters avstånd och märk upp zonen.
-Ring labbet och rättsläkaren. -Rättsläkare?
Just det. Ingen kommer in förrän de är här. Förstått?
-Okej, ni är chefen. -Och få undan människorna.
De är ju barn, för helvete! Det här är ingenting för dem.
Inspektörn, de här hittade honom.
-Såg de nånting? -Nej.
Ta deras vittnesmål. Ta allas, även barnens.
Han heter Driss Assani. Han är från Togo.
Han spelar för Heiderfeld. Eller, han gjorde.
Han är inte den förste vi hittar här.
Det finns en bro som kallas "självmordsbron".
Jag känner till den.
Jag antar att ni inte har spärrat av bron.
Eh... nej.
-Har ni varit där uppe? -Nej.
Bra. - Drummer, når vi bron härifrån?
Till fots? Kanske, men...
-Men vad? Är det långt? -Nej, max tio minuter.
Det är dina skor...
Vi går.
Hallå Camille? Vänta inte på mig. Ät lunch ensam.
Okej.
Det ligger 20 euro på bordet. Köp nånting att äta.
Jag ringer när jag är klar.
Tror du på mord?
Jag tror inte på nåt, förutom rättsläkare.
-Ska ni inte kolla andra sidan? -Nej.
Folk hoppar alltid nedströms.
Det är statistiskt.
Innan de hoppar kollar de vilket håll strömmen går.
Härifrån skulle man hinna känna hur man faller.
Var försiktig.
Vad är det där?
-Där bor Indian-Jeff. -Indian?
Jean-François Lequais, före detta brevbärare.
Folk kallar honom så för att han bor i skogen.
-Bor Lequais här? -Ja, känner ni honom?
Lite grann.
Vi går och säger hej.
Vad fick Lequais att bosätta sig här?
Han bröt ihop. Hans dotter dog för några år sedan.
Han repade sig aldrig. Han tror att Sainte-Anne tog dottern.
Lequais!
Jeff?
Lequais!
Jeff?
Lequais!
Ja, dammbygget innebär att man måste dränka viss mark.
Man kan inte skapa reservoarer utan att göra det.
Men om man betraktar det nya området
består det till 85% av skog och ängsmark.
I realiteten behöver endast åtta familjer flytta.
Det är beklagligt, men man måste se till allmännyttan.
En anläggning som den här håller 100 000 kubikmeter vatten
med ett genomsnittligt djup på 45 meter.
Så i en dal som Semois
kan den energi som genereras försörja flera byar av Heidelfelds storlek.
Herr Pera, ursäkta...
Det är bättre att fokusera på ekologiska och ekonomiska faktorer.
Överväldiga dem inte med siffror.
Våra byinvånare är...praktiskt lagda.
Okej, jag fortsätter.
Just nu har vi statlig...
Ursäkta...
Fru borgmästare, domare Renkin är i telefon.
Två minuter.
De hittade en kropp i floden. En ung man, tydligen.
Brigitte Fischer.
Herregud! Ja?
Är du okej?
Ja.
Jag är bara bakis.
-Det var karnevalen. För många Martini. -Jag förstår.
Jag brukar äta fet mat.
Är det sant?
En stor hamburgare, till exempel. Toppen mot baksmälla.
-Jaha? -Det finns inget bättre.
Fettet suger upp alkoholen.
Det funkar med allt: pommes, en fylld baguette, kebab...
Enchilada med mycket sås.
Det funkar i alla fall för mig.
-Varifrån kommer du? -Bryssel.
Pappa och jag bor på Munogatan.
-Jag känner till den. -Vet du var jag kan äta?
Ledsen, inga enchiladas i Heiderfeld.
Zoé, hallå. Var är din bror?
-Mår du bra, mamma? -Nej. Är din bror här?
-Vad har hänt? -Driss är död. De hittade honom i floden.
Åh Kevin... Jag är ledsen!
Jag är ledsen!
De är för stora för mig, men de borde passa er.
Jag hade ett par som barn.
Tror ni inte att han begick självmord?
Han hade fått mycket stryk.
-Vad menar ni? -Jag vet inte.
Han kanske inte hoppade själv.
Jag brukar inte gå in hos hyresgästerna när de inte är hemma.
-Är han en bra hyresgäst? -Jag vet inte vad en bra hyresgäst är.
-Inga speciella problem? -Jag kan inte klaga.
Inget oväsen? Våld? Alkohol?
Inget oväsen, men konstig doft, om ni förstår.
Nej.
-Cannabis! -Ah...
-Och förutom det? -Ingenting.
Han är en ensling.
Jag ser honom i trappuppgången med träningsväskan.
Han hälsar på mig. Det är han ensam om.
På kvällarna är han hemma. Inte ett ljud.
-Har han problem? -Nej, han är död.
-Han kastade sig i Semois. -Är det sant?
Ja.
-Var han en bra försvarsspelare? -Ja. Som en vägg.
Han gjorde att vi avancerade.
-Hade han bott här länge? -Ett år, tror jag.
Han kom förra januari, efter lovet.
-Händer det ofta? -Vad?
Att små klubbar importerar spelare? Är det vanligt?
Jag vet inte. Det var första gången för Heiderfeld.
Stackars kille.
Jag tror att ni bör ta en titt på det här.
Min resa slutar här. Jag står inte ut längre. Driss.
Hallå familjen! Kan ni se mig bra?
Mår ni bra, eller? Det här är Driss.
Vi är i Europa. Det här är Belgien. Afi, Afi, Afi!
Jag skrev på för en ny klubb. FC Heiderfeld. Afi!
Där är min lägenhet, på andra våningen. Det är bra, det.
Lägenheten är jättestor, men den har ingen värme än.
Det är kallt. Kylan i Europa är tuff!
Men det går bra.
Angående pengarna, pappa...
Jag har inte varit på posten än.
Jag ska gå dit i morgon.
Du får dem i morgon eller nästa vecka, okej?
Okej... jag tänker mycket på er!
Vi är i Europa, tillsammans. Puss på er!
Jag kunde ha berättat att det var självmord.
En kropp i Semois i mars, under Godardbron.
Man behöver inte vara ett geni för att räkna ut att det var självmord.
-Vi behöver inga labb. -Jag vill följa rutinerna.
Jag klandrar er inte, Peeters.
Men jag ska berätta en sak, så att ni vet.
Vi är inte rika här.
Vi måste spara pengar. Därför kallar vi inte in labbet i onödan.
Det är okej. Jag ringer Renkin och berättar att allt är avslutat.
Lägg till den här i journalen.
-Ska vi inte göra obduktion? -Nej.
Jag har inte resurserna och det känns inte relevant.
-Vet du vad en obduktion kostar? -Nej.
5 000 euro.
Stackars kille. 22 år gammal...
När gamlingar begår självmord kan jag förstå det, men en ung kille...
Kom igen, ungdomar, vakna upp!
Fortsätt att passa!
Kom igen!
Jeroen, spelar du med händerna i fickorna?
Det är bara nyttigt att svettas lite. "No pain, no gain"!
Fortsätt.
Håll den i gång!
Hej, Markus. Hur är det?
Jag har dåliga nyheter.
Driss är död.
Han begick självmord. De hittade honom i floden i morse.
Han var mer än en lagkamrat. Han var en vän.
Vi kommer att sakna honom.
Sluta böla!
Sluta böla, sa jag!
Håll tyst i två sekunder. Det är inte ditt fel.
Det är ingens fel. Sånt är livet. Vi gör som vi har planerat.
Stanna hemma, få lite sömn. Vi ses i morgon.
Helvete! Skit!
LÄGG TILL VÄN
Vi sticker.
-Hej, Inès. -Hej.
-Har du flyttat hit? -Ja.
-Är det dina? -Nej!
-Bor du fortfarande här? -Ja.
Jaha...
-Vi ses. -Ja.
Nu går vi!
Var Driss kropp det första ni såg efter olyckan?
Ja.
Det var lite tidigt för er, eller hur?
Ett fall av den här storleken.
Vart är ni på väg med det här?
Vad skulle jag göra? Blunda, som alla andra?
-Det är inte vad jag sa. -Ingen brydde sig ett skit om killen.
Om det inte var för mig skulle fallet ha lagts ner.
Ja, jag gjorde misstag. Men ingen utredning är perfekt.
Det var inte bara misstag, inspektören.
-God dag! -Hej.
-Vill du komma in? -Ja, om du inte är upptagen.
Nej. Kom in!
Tack.
-Det är härligt att se dig. -Det var längesen.
-Huset har inte förändrats. -Nej.
Tiden flyger iväg.
Jag hörde om Driss. Du har tydligen hand om fallet.
-Nyheterna sprids snabbt. -Heiderfeld är sig likt.
Stämmer det att han tog livet av sig?
Han hoppade från bron.
-Kände du honom? -Lite grann.
Jag lärde honom läsa.
-Kunde han inte läsa? -Nej.
Jag menar, inte så bra.
Vad är det?
Kan han ha skrivit det här?
Nej, det är omöjligt.
Han har inte skrivit det där.
Du är en plåga, Peeters.
Du är en hjälte, Pineli. Du får medalj.
I helvete heller! Jag får sparken på grund av dig.
-Skaffade du chefens tillstånd? -Nej.
-God kväll. -God kväll.
Vi skulle vilja se Driss Assanis kropp.
-Monsieur Pineli är läkare. -God kväll.
Driss var hans patient. - Visa din legitimation.
Följ med.
Om den här killen begick självmord har han revolutionerat genren.
Okej...
Kan du bevisa det?
Ge mig två timmar.
Okej.
Kom igen, vi sticker!
Skynda på!
-Peeters, kom och titta. -Vad är klockan?
-Fem. -Helvete!
Det tog längre tid än jag trodde. Han har många skador.
Bäckenfraktur, hårt slag mot vänstra lårbenet
och märkena tyder på en synnerligen kraftig smäll.
Krossad ankel och frakturer på vad- och skenben.
På bröstet hittade jag märken som är ganska entydiga.
De är oregelbundna, sannolikt orsakade av stenarna.
Men allt det här är mindre skador.
Alltså, de är inte dödliga.
Det bästa av allt är skallen.
Titta.
Det dödliga slaget skedde här.
Det finns frakturer på nackbenet.
Den sortens skada klarar ingen.
Vår man dog omedelbart.
Han fick ett slag i skallen, mycket kraftigt
med en pinne eller en klubba.
Faktum är att jag hittade detta i såret.
Bark.
Och det är inte allt.
Här har vi huvudnumret. Jag trodde att det var en skråma
men när jag tittade närmare såg jag att det var bränt krut.
Din självmördare sköts, och på nära håll.
Det jag inte förstår är krutets kvalitet.
Det är svartkrut, som inte har använts på 100 år.
Din självmördare sköts med ett mycket gammalt vapen.
En antikvitet.
-En musköt eller liknande. -Helvete.
-Ringer det nån klocka? -Ja.
Låt mig göra det.
Hej, Jeff.
Trevligt ställe du har här.
Mycket trevligt.
Kan vi pratas vid en stund? Jag har några frågor till dig.
Släpp honom!
Ja, frun, just så.
Ja, det är precis vad jag trodde.
Det var lite väl underligt för att vara självmord.
Naturligtvis. Det är precis vad vi ska göra.
Okej. Ja.
Jaså du var inte heller säker? Tur att jag bad dem kolla.
Ja.
Okej.
Jag skickar ett fax i dag. Adjö.
Ni borde ha ringt mig.
Jag hade gett mitt tillstånd.
-Jag ser ut som en idiot nu. -Vi hade bråttom.
Visst, ta mig för en idiot!
Jag vet inte vad du är intresserad av på bårhuset
men dra inte åt er uppmärksamhet. Det är det sista vi behöver.
Det är en liten by.
Ursäkta. Det är labbet på telefon.
Ni hade rätt. Lequais vapen stämmer.
Det avlossades nyligen.
Minns du skolan?
På onsdagar serverade de varm choklad till småskolebarnen.
Man kunde känna doften överallt. Jag älskade det.
Har du sett den här killen?
Jeff, känner du honom?
Känner du honom?
Jeff?
Sainte Anne.
Han förolämpade jungfru Sainte-Anne.
Jungfru Sainte-Anne tog din dotter, eller hur?
Och vad är det här?
-Den är inte min. -Vems är det då?
-Det är Jungfruns. -Sluta med det där skitsnacket.
Du får 30 år! Varifrån kommer det djävla vapnet?
-Boumant. -Vad är det med Boumant?
-Jungfrun svävade över sjön. -Vilken sjö?
-Boom-boom-Boumant. -Vad är det med den?
-Du avlossade vapnet, eller hur? -Inte jag.
Vad är det här?
-Det var inte jag. -Vad var inte du?
-Jag menade det inte! -Vad?
-Förlåt! Herren vare med dig. -Jeff, stanna hos mig.
-Stanna hos mig. -Välsignad vare du bland...
Berätta vad det var du inte menade att göra!
Jeff, stanna hos mig!
Hell dig Maria full av nåd, Herren vare med dig...
Amen.
Förlåt!
Kan du ge Lequais ett par nya byxor?
Byxor?
-Varför slutade ni? -Det var inte han.
-Han var på väg att erkänna. -Kanske, men det var inte han.
-Han skulle erkänna vad som helst. -Men han hade vapnet!
Det är inte hans vapen.
Det är ett samlarobjekt.
Skulle han skriva ett falskt avskedsbrev och behålla mordvapnet?
-Killen är galen. -Jag tror inte det.
Vad ska vi göra?
Ingenting.
Vi låter honom lugna ner sig lite.
Ge honom mat och lämna honom i fred.
Jag tror att han vet nåt, men han är rädd.
Jag vet inte om det funkar fortfarande.
Det känns som vi kränker hans privatliv.
Vi gör det för hans skull.
Och för dem.
-Där är de. -Tack.
Driss.
Hallå?
Hör ni mig?
-Pratar ni franska? -Ja, det gör jag.
-Är inte Driss där? -Nej.
Får jag prata med hans föräldrar?
Mamma?
Driss?
- Driss? -Jag är inspektör Peeters från Belgien.
Jag arbetar för belgiska polisen.
Hör ni mig?
Jag har dåliga nyheter.
Er son är död.
Driss är död.
Er son är död.
Driss?
Han hittades i går i en flod. Han drunknade.
Vi vet inte vad som hände.
Jag är ledsen.
Vi ska hitta de skyldiga. Det lovar jag.
Det var inte ert jobb.
-Vad? -Att ringa familjen var inte ert jobb.
Varför gjorde ni det?
Jag vet inte.
Nån var tvungen att göra det.
Ni samarbetar inte, inspektören.
Ni har gått i cirklar i tre dagar.
Jag är här för att hjälpa er, för att lyssna.
Men ni måste prata med mig.
Annars får ni prata med dem och de har mindre tålamod.
Ni klarar er inte ur det.
Det som hände var allvarligt, inspektören.
Mycket allvarligt.
Folk dog.
Jag vill ha en cigarett.
Jag har inga. Jag röker inte.
Skaffa en åt mig är ni snäll.
-Vi avslutar det här först. -Jag vill bara ha en cigarett!
Vi fortsätter i morgon.
-Jag vill träffa Camille. -Det ska ni få.
-När? -Så snart som möjligt.
Det är inte ditt fel, Jeff.
Det är du som är offret.
Din dotter, träsket, såren, obduktionen...
Det blev för mycket och du sköt honom. Bam!
Eller hur?
Och sen, Jeff?
Berätta vad som hände efter det.
Slog du honom?
Ja...
Med kolven?
Ja.
Med kolven.
Han skrek. Det var blod överallt. Jag slog och slog...
Hej, Brigitte Fischer, borgmästare. Trevligt att träffas.
Välkommen till Heiderfeld.
-Hur står det till Rudy? -Bra. Själv?
Vi ses snart.
Du hade rätt om indianen. Han bröt ihop.
-Lequais? -Han erkände.
Jag fick pressa honom, men...
Han gav till och med detaljer.
Han jämförde en exploderande skalle med ett oblat som brister.
Han gav sig hän, det får man ge honom.
Han får livstid, utan tvekan.
God kväll allihop.
God kväll.
Tack för att ni kom.
Jag är glad över att kunna visa upp denna modell
över dammen vi planerar att bygga...
Vad hände med Lequais?
Han erkände allt för chefen.
-Helvete! -...prata om det över ett glas.
Men först skulle jag vilja skänka en tanke
åt unge herr Driss Assani
som, vilket alla vet, gick bort i går.
Jag vill tacka polisen som gör ett fantastiskt jobb.
Tack vare dem är gärningsmannen nu gripen.
Bravo!
-Monsieur Pera, varsågod. -Tack, madam Fischer.
En sådan här damm innehåller 100 000 kubikmeter vatten...
Hell dig Maria, full av nåd...
Välsignad vare du bland kvinnor...
och välsignad din livsfrukt.
Heliga Maria, Guds moder. Bed för oss syndare.
Hell dig Maria, full av nåd...
Heliga Maria, Guds moder...
bed för oss syndare. Nu och i vår dödsstund.